Vet du hvordan det er å være redd for julenissen?
Santafobi heter det.
Du samarbeider med Toffen.
Dere dreper meg til slutt, så det kun er dere to igjen.
Dere er morderne.
–Det er dere som er morderne! –Nei, dere!
–Nei, dere to. –Jeg vet at jeg ikke er morderen.
Altså er det dere to som er morderne.
Det er lov å ta seg en lur etter så mange timer.
Nei takk.
Det er vel ikke en av dere mordere som må på dass?
Ikke jeg heller.
Det må være dere. Bare innrøm det.
Jeg vet at det er dere to.
Før eller senere så kommer dere til å knekke.
Greit.
Jeg skal innrømme at jeg hadde planlagt å ta livet av alle sammen.
Så kom en eller annen meg i forkjøpet,–
–og jeg tenkte: "Da kan han gjøre drittjobben,–
–og så kan jeg bare lene meg tilbake."
Hva er det som lukter?
Det kommer fra kjøkkenet.
Det er ribbe.
Herregud.
Er det her dere er?
Så flott at dere har stelt i stand ribben.
Skal vi bare sette oss?
For et nydelig bord dere har laget.
–Praktfullt! –Ja, vi har jo...
Vær så god. At dere har gjort dere fortjent til arven,–
–det er det overhodet ingen tvil om.
Jeg skriver dere inn i testamentet med en gang.
Skal vi se.
"Svein, Nanna, Toffen".
Men...
Har dere dekket på til én for mye?
Er det ikke selveste julenissen som kommer på besøk?
Og jeg som trodde at det bare var dere igjen her oppe.
Og da må jo nissen også få være med i testamentet.
Hva var navnet?
Fortsatt hemmelig. Forstår, forstår.
Du kan skrive...
...Putti.
Nå var du god, Nanna.
Koser dere dere med julekos på julaften?
Kjære familie.
Ja?
Putti! Da må jeg jo også skrive deg inn i testamentet.
Det trenger du ikke. Det viktigste, skjønner du,–
–i testamentet, var ikke arven.
Det var at hele familien skulle være samlet her på julaften,–
–sånn at vi kunne feire jul sammen.
Hvert år har jeg prøvd å få til ei koselig julefeiring,–
–men uansett blir maten spist opp på to minutter, gavene revet opp,–
–alle krangler,–
–og jeg blir stående med oppvasken.
Men i år bestemte jeg meg for–
–at dette skulle bli den koseligste jula noensinne.
Og når man tar bort alt som ikke er kos,–
–hva står man igjen med da?
Kos.
Skål for julekos!
–Skål, dere. –Skål!
Koser du deg, Nanna?
"Konrad Soot".
Ja.
Så går vi rundt om en enebærbusk tidlig en fredags morgen
Ja, denne er virkelig morsom.
Det er en av de beste reprisene som er.
Koselig, Konrad.
Koser du deg, Svein? Liker du "Nissene på låven"?
Aldri vært så glad i nisser, jeg.
Så gjør vi så når vi vasker vårt gulv
–Den første er til Toffen. –Takk, takk.
Og så Svein. Så er det til deg, Konrad.
–Vær så god. –Tusen takk.
Dette ble en enda koseligere jul enn jeg noen gang har drømt om.
Takk for at dere oppfyller en gammel manns siste ønske.
Nå kan jeg dø lykkelig, når enn det måtte skje.
Han rakk å signere, ikke sant?
Sånn.
Det er ikke noe kos med døde folk.
Tre på ei lita nisselue, så blir det en del av julepynten.
Det betyr vel at jula er over nå?
Den er vel ikke helt over? Selv om de gamle har lagt seg?
Vi orker lite grann til, eller?
Ja, ja.
Binder du dem fast, Svein? På hender og føtter, er du grei.
Var du nødt til å drepe for å få julefeiringen din?
Det eneste jeg ville ha, var jo ei koselig julefeiring,–
–og da måtte jeg fjerne alle som sto i veien.
Han advokaten ville jo ødelegge testamentet,–
–og da hadde jo alle dratt hjem igjen.
Da hadde det jo ikke blitt noen julefeiring, hadde det vel?
Og da lå jo alt til rette for at det skulle bli tidenes familiejul.
Men folk klarer jo ikke å kose seg til jul.
Tror du ikke at tante Ruth bestemte seg for å ødelegge?
Ved å ringe politiet.
Da hadde det i hvert fall ikke blitt noen jul her oppe.
Og siden da, så gikk det litt slag i slag,–
–for å uttrykke meg sånn.
Toffen var på vei til å dra fordi Gard vant hele arven hans.
Men jeg feirer altså ikke jul uten familien.
For dere vet jo at Toffen er broren min.
Hun Natasha lagde bare kvalm og uro etter at Gard strøk med,–
–så hun måtte gå.
Cassandra var på vei til å ta med seg Timian hjem,–
–til tross for at han ville feire jul her.
Selv om Timian ikke var noe særlig koselig.
Konstanse og Cris var vel strengt tatt ikke familie,–
–og det var ikke hjelpepleieren heller,–
–så da var det koseligere at de ikke var her på julaften.
Men, du drepte jo deg selv?
Vi snakket jo med morderen i telefonen.
Du Svein, du Svein.
Jeg ringte ned til kjøkkenet,–
–og så skyndte jeg meg ned og svarte før dere kom.
Hei, hei, det er Putti.
Vi sjekket jo pulsen din. Du var jo død.
Å, nei da.
Jeg tok bare lite grann av Konrads hjertemedisin, jeg.
Tar man noen av de pillene når man egentlig har normal puls,–
–så suser pulsen ned til fire–fem slag i minuttet.
Hva skjer med oss nå?
Nå skal dere få åpne julegavene deres.
Vær så god. Det er bare å åpne.
–Ser du hva det er, Svein? –Ja.
En nisselue til Sveinebass.
Da er vel jula over for i år.
For godt.
Vent! Julen er vel ikke helt over ennå?
–Hva? –Du har ikke fått julegaven din.
Den ligger på peishylla.
–Julegave til meg? –Ja.
–Bare til meg? –Ja.
Nei, så snille dere er!
Ja.
Henter du den, Svein?
Til meg? Tusen takk, Svein.
Spennende, da.
Det er bare en liten sak fra Toffens Teknolager.
Denne var flott, altså. Kjempefin.
Den spiller koselig julemusikk.
Trykk på den.
Svein! Svein!
For helvete, Svein!
Ikke så jævla tøff uten pistol, nå. Hæ, Putti?
–Nå er du slem gutt, Svein. –Hva mener du?
Det er ikke julenissen, det er bare Putti. Svein?
Det er bare Putti.
–Ho, ho! –Jeg har vært snill gutt.
Hold deg unna meg, sier jeg.
Hold deg unna!
Ikke vær redd, fem år gamle lille Svein.
Jeg skal bare gjøre deg til pingle for resten av livet.
Svein!
Julenissen finnes ikke!
Svein!
Overvinn frykten din! Julenissen finnes ikke.
Han finnes ikke!
Du har ødelagt livet mitt...
...og du finnes faen meg ikke!
Så du pakket inn nissen fordi du skjønte at morderen var Putti?
Hvordan i helvete...?
Da jeg så julemiddagen som morderen hadde lagt så mye arbeid i,–
–innså jeg at det finnes annet enn penger–
–man kan være villig til å drepe for.
Julekos. Og hvem var villig til å gjøre alt det...
...for å få en koselig jul?
Det måtte være Putti.
Da jeg forstod det, forstod jeg også at det hun ønsket seg mest av alt,–
–var at vi viste at vi satt pris på innsatsen hennes ved å gi en gave.
Det ble akilleshælen hennes.
Endelig har du skjønt hva kos er, Nanna.
Tenkte kanskje å bruke noen av pengene på å starte et detektivbyrå.
Kan kanskje trenge en pakkesporer der.
Da mener jeg deg, da. Du kan godt få være med.
–Nei. –Vi er et bra team.
–Nei. –Når vi står fast, kan vi ha sex–
– for å klarne hodene. –Nei.
Greit. Men venner, da?
Kanskje.
Fett.
God jul da, dere! Koser dere dere der hjemme?
Ja da.
Tekst: Elisabeth Sihvo Olsen www.btistudios.com?